Стой така. Идеално положение!
Браво, Миста!
Докато се качваме нагоре, няма да ни атакуват.
Така значи.
Май разбирам как са успели да предадат боса и да оцелеят толкова дълго.
Секо! Всичко ли засне?
Засне ли отчаяните им физиономии, докато се бореха за живота си?
Браво!
Браво, браво, браво, браво, браво, браво, браво, браво...
Браво, браво, браво...
Браво на теб, Секо!
Колкото по-любопитен е човек, толкова по се вкалява духът му.
Хората са еволюирали, защото са били по-любопитни от другите видове.
Нямам търпение...
Нямам търпение да видя как тези момчета умират!
А, да. Извинявай, съвсем забравих.
Получаваш награда за добрата снимка.
Две стигат ли?
Цели три? Искаш цели три сладки?
Малък лакомник такъв! Добре, ще получиш три.
Приготви се, Секо! Хвърлям три!
Извинявай...
Браво!
Браво, браво, браво, браво, браво, браво...
Ти си много добро момче, Секо!
А сега върви!
Ти отиваш при Бучелати и дружките му, Секо!
Ти и твоят Станд Оазис!
Развей гангстерския флаг на революцията
дори това да е против божията съдба.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЯТЪР ОТ ЗЛАТО
Удави в гняв чувствата на страх, от онзи ден се кълна на дявола
гръб да обърна аз.
Дали отмъщението слага край? Бъдещето попитай.
Онез', които отхвърлят начина си на живот,
остават посипани в злато.
Именно, око за око,
а за предателя - реквием!
Отчаянието ти маха с ръка да се изправиш сам срещу света.
Да не ти пука, за милост тук място няма!
Когато тялото ти погине,
и молитвите ти ли изчезват също?
О, не! Това е началото на Вятър от злато...
Епизодио 30 "Грийн Дей и Оазис, част 1"
Какво ще правим, Бучелати? Не можем да се върнем в морето.
Ако зоната на поражения на плесента наистина се разраства от труп на труп,
най-удачно е
не да търсим носителя, а по-скоро да напуснем селото с кола.
Главната ни задача е да стигнем възможно най-скоро до Рим.
Джорно, как са раните на Наранча? - Трудно ще ги обработим в селото.
В раните му има жива плесен.
Добре, Миста, можем да се качим.
Качваме се по стълбите и вземаме кола.
Бучелати е малко суров.
Дори не попита Наранча как е.
И не само това. Одеве,
когато се мъчеше да излезеш от лодката,
какво каза той? Хладно ти нареди
да хвърлиш костенурката. - Защо се ядосваш?
Какво друго трябваше да каже? Сам скочих на лодката.
Радвам се, че оживяхме, но постъпката ми без малко не ни уби.
Ако Бучелати не ми беше извикал да хвърля костенурката,
можеше да я изпусна в морето. - Давам си сметка!
Опитвам се да кажа, че той е хладен към всички.
Виж, нямам понятие за чувствата на момичетата,
но да не би да си се надявала, че Бучелати ще се поинтересува как си?
Отлично знам що за човек е,
но ти умираш да узнаеш повече за него.
Аз ли? Откъде-накъде?
Сега най-важното е да се доберем живи до Рим.
Имаш време да си изясниш чувствата.
Сега не ми е много добре. Остави ме да си почина.
Остава ни само да се изкачваме,
но какво правим, ако ни се наложи да слизаме?
Няма страшно.
Селото е построено на планински склон. Всички пътища вървят нагоре.
А извън селото има коли, които още се движат.
А това значи, че плесента не се е разраснала много далеч.
Просто трябва да се сдобием с кола и да се махнем от селото.
Трябва да побързаме към Рим. - Коя предлагаш да вземем?
Някоя, край която има труп. Навярно ключовете ще са в ръката му.
Ръката му се е разпаднала от плесента.
Аз ще прикривам тила, а ти се добери до кола.
Добре.
Миста, връщам си думите. Тук има... нещо гнило!
Качвай се, по-живо! - Добре.
Какво чакаш, Миста? Казах ти да се качваш нагоре!
Това и правя, Бучелати.
Само че... потъваме!
И се отдалечаваме от стената!
Какво става? - Цялото стълбище пропада под земята!
Сигурно е друг Станд! Двама са!
Гадост! Трябва да се качим по-бързо!
Ако слезем по-надолу, плесента ще ни застигне!
Скачай на стената!
Пистолетът ми!
Не потъва...
Сякаш самото стълбище се разтапя в земята!
Какво е това?
Врагът! Крие се под земята и скоро ще нападне!
Миста! Качи се на стената!
Стики Фингърс!
Бърз е... Много е бърз!
Не знам как да го обясня,
но земята на пипане с ръцете на Стики Фингърс е твърда.
И въпреки това потъвам в стълбището,
докато нашият противник се движи свободно под твърдата повърхност.
Проклятие! Не знам къде се крие! Откъде напада?
Чувате ли ме, Секс Пистълс? Върнете се при мен!
Единият се предвижва под земята, а вторият ни засипва с плесен.
И двамата извличат максимална полза от своите Стандове.
Работят много добре заедно. Досега не сме срещали толкова силен тим!
Те какво, да не са дуо, свързано с червената нишка на съдбата?
Ето там, Бучелати.
Труп с ключове в ръка.
Кучи син!
Зърнах за миг врага!
Скочи от стълбите и се гмурна в стената!
Потъваме!
Бягай, Миста!
Бърз е!
Няма да успеем да запалим двигателя, дори и да стигнем до колата!
Аз ще го задържа, а ти тичай към колата!
Не спирай, Миста! Земята под него е твърда!
Куршумите ще рикошират!
Щом като потъващата повърхност е все още твърда,
най-добрият ни шанс ще е в момента, в който ме завлича надолу.
Стандовете за близък бой имат малък радиус на действие.
Би трябвало да се покаже, когато ме хване.
Тогава ще го застрелям!
Ето го! Разкри се!
Сега! На ти!
Миста! - Така значи.
Предположих, че Стандовете от силов тип ще могат да отразяват куршуми.
Само че...
Моите Пистълс също умеят да отразяват куршуми!
Първите три скоро ще се върнат.
Какво?!
Няма да ме довърши?
Преценил е, че може да убие един ранен по всяко време?
Вземи ключа, Бучелати! Запали двигателя!
Какво чакаш? По-живо скачай в колата!
Стига да можете да се махнете от селото, ще съм доволен.
Стига всички да тръгнете към Рим.
Къде хукна, Бучелати?
Какво?!
Ще ни преследваш навсякъде под земята, значи?
Ужасяваща способност.
Но имаш ли представа накъде съм се отправил?
Явно не си имал представа къде.
Ариведерчи!
Носител - Чоколата Станд - Грийн Дей
Ариведерчи!
Лицето...
Моето...
Лицето ми!
Какво? - Чоколата.
Преди три дни... Нали чу?
За Станда на име Ноториъс Биг,
който босът прати на самолета?
Секо, не ги ли преследваш?
Защо ми звъниш? - Кажи ми, Чоколата.
Това е много важно.
Ноториъс... Той...
Жив или мъртъв Станд е?
Защо се заинтересува изведнъж? - Това е прост въпрос.
Отговори ми. Ако Ноториъс беше тук,
плесента от твоя Грийн Дей
щеше ли да израстне на мъртъв Станд?
Ноториъс Биг?
За онзи, чийто носител беше убит, но заради силната омраза
оцеля ли говориш? Знае ли човек.
Нямам понятие, въпреки че ми е любопитно да проверя.
Сигурен съм в едно. Грийн Дей ще разложи всяко живо същество.
Плесента не израства на неодушевени предмети като камъни, нали?
Стига въпроси! Не губи време и снимай как умират!
Там е работата, Чоколата.
Погледни нагоре към хълма, на шосето.
Ей, Секо... Защо кола напуска селото?
Нима я шофира някой от тях?
Защо стоиш и бездействаш?
Виж, Чоколата, това е изключено...
Той ме удари в лицето.
Онзи Бучелати! На него не растеше плесен.
Макар че скочи долу!
Не мога да повярвам, че ме атакува от там.
Просто изключено!
На тялото му не расте плесен!
Какво става?
Ни най-малка представа.
Ако трябва да съм честен,
когато хукна към ръба и скочи, направо настръхнах, Бучелати.
Да не би да си увиснал на стената с ципове?
Спасил си се по чудо и плесента не те е застигнала?
Миста, почини си.
Ако се движиш, раните ти пак ще се отворят.
Аз ще следя за опашка.
Добре.
Бучелати, китката ти... Наранил ли си я?
Нека да я погледна.
Слушаш ли, Бучелати?
Опасно е да оставяш плесен в раната. Покажи ми ръката си.
Какво? Невъзможно!
Кожата му е ледена! Къде му е пулсът?
Джорно, каза ли ми нещо?
Не те чух.
Какво става?
Невъзможно! Не може да бъде!
Вярно. И преди стана нещо подобно.
Тогава реших, че ми се е сторило. Когато бягахме от Венеция...
Ранили ли са ме?
Изглежда, нямам много време.
Кожата ми почти няма чувствителност. А може би не съм имал такава поначало.
Невъзможно! Нима във Венеция,
когато спаси Триш от лапите на боса...
Бучелати, нима тогава си...
Странно е.
Приех това като своя съдба.
Случайно съвпадение, което Небесата ми дариха.
Изглежда, че когато изцери раните ми във Венеция,
предадената от теб жизнена сила
ми позволи да се движа още малко.
Защо си го премълчал?
Във Венеция моят Голд Експириънс напълно изцери раните ти!
Трябва да има начин да те върнем към предишното ти състояние и сега!
Джорно, твоят Голд Експириънс
знае това най-добре от всички.
Няма спасение за мъртвите.
И в онзи ден моят живот
вече беше свършил.
Няма да казваш на другите, нали?
Не го вярвам... Не може да бъде, Бучелати!
Ти... - Тихо, Джорно!
Заслушай се. Какъв е този звук? Или ми се причува?
Не ни преследва кола.
Чувам как нещо се приближава! Съвсем близко е!
Какво?!
Над нас! Хеликоптер! Хвърли ни плесен!
Какво стана?
Бучелати, спускаме се! Пътят върви надолу!
Плесента ще ни порази!
Джорно, Миста, скачаме! Хванете се за мен!
Качвайте се! Дори мъничко!
Подсъзнанието...
Способностите на Станда зависят от подсъзнателните особености на човека.
Щеше подсъзнателно да се сдържи, ако имаше чувство за вина в сърцето му.
Но нашият противник се наслаждава на жестокостта. Живее за нея!
Затова силата му е устроена така.
Този тип няма спирачки! Злото му не знае граници!
Ей, дръж се! Какво има? Сега ще повикам лекар!
Хей, стой! Не отивай натам!
Веднага ще доведа лекар!
Какво става? - Каква е тази дандания?
Плесента... се разпространява мигновено!
Не! В Рим живеят три милиона души.
Това не е рибарското селце! Организацията има свои хора тук.
Това ще навреди и на боса!
На него не му пука. Той се наслаждава!
Ще убие цялото население на града!
Не! Той няма да спре, дори плесента да плъзне по-далеч.
Има нещо друго!
Както е тръгнало, плесента ще достигне Колизеума
по-бързо от нас самите.
Миста! Можеш ли стреляш от тук по хеликоптера?
Не! Длъжен си да го улучиш!
Трябва да го свалиш! - Разбрах! Няма да се измъкне!
Напред, Секс Пистълс!
Мъжът в хеликоптера е искал да стрелям по него,
за да може партньорът му да скочи спокойно близо до нас.
Отлично. Секо успешно цопна долу. Или по-добре да кажа "приземи"?
Сега са притиснати.
И моят Грийн Дей ще се разправи спокойно с човека,
с когото трябваше да се срещнат в Рим.
Кучият син идва отгоре на хълма! А не можем да се спуснем обратно!
Миста, съсредоточи се върху хеликоптера! Не бива да го изпускаме!
Аз ще се разбера с партньора му.
Няма да успея, Бучелати! Много е високо!
От тук няма да успея да улуча резервоара или перките!
Не, Миста! Няма да узнаеш, докато не опиташ!
Не! Няма да стигнат!
Знам обсега на Пистълс най-добре от всички.
Хеликоптерът ни се измъкна! А онзи под земята е близо!
Куршумите улучиха целта, Миста.
Двамата с теб ще убием мъжа в хеликоптера.
Тръгваме към него! - Къде? Към хеликоптера?
Какво е това?
Трябва да го убием, преди плесента да е достигнала Колизеума.
Бучелати, ще се справиш ли с онзи под земята?
Върви, Джорно! Тичай, Миста!
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ
Следва: "Грийн Дей и Оазис, част 2"